SPIRIT - HÄSTEN FRÅN VILDMARKEN
Den här berättelsen kan inte hittas i nån bok.
Det sägs att Västerns historia skrevs från sadeln på en häst.
Men den har aldrig berättats ur hjärtat på en.
Inte förrän nu.
Jag föddes här, på den plats som skulle komma att kallas Gamla Västern.
Men för min art var landet tidlöst.
Det hade ingen början och inget slut.
Ingen gräns mellan jord och himmel.
Liksom vinden i buffelgräset hörde vi hemma här.
Vi skulle alltid höra hit.
Det sägs att mustangen är Västerns själ.
Om den Västern vunnits eller förlorats i slutändan -
- får ni själva avgöra.
Men min berättelse är sann.
Jag var där. Och jag minns.
Jag minns solen och himlen och vinden som ropade mitt namn -
- i en tid då vilda hästar sprang fritt.
Här är jag
det här är jag
jag föddes till världen så vild och fri
Här är jag
så ung och stark
just här på den plats där jag hör hemma
Det är en ny värld
en ny start
levande med det unga hjärtats slag
Det är en ny dag
i ett nytt land
Och det väntar på mig
Här är jag...
Och så växte jag från föl till hingst -
- lika vild och obekymrad som åskvädret.
Tävlade med örnen, svepte fram med vinden.
Flyga? Det fanns stunder då jag trodde att jag kunde det.
Som min far före mig blev jag ledare för Cimarron-hjorden.
Och med den äran följde ansvar.
Jag hör vinden
över slätten
Ett ljud så starkt
som ropar mitt namn
Det är vilt som floden
varmt som solen
Ja, det är här
Det är här jag hör hemma
under himlens stjärnor
där örnar flugit
Det här är paradiset
det jag kallar mitt hem
Månen över bergen
trädens viskningar
vågorna på vattnet
Låt inget komma emellan det här och mig
För allt jag vill ha
är allt som finns här
Och när vi alla är tillsammans
finns det inget
att frukta
Och vart jag än styr färden
är det en sak jag lärt mig
Det är hit jag
alltid
ska återvända
Något nytt dök upp en kväll.
Nåt som skulle förändra mitt liv för alltid.
Och så började min resa.
En klokare häst hade vänt och sprungit.
Men jag ville veta vilka varelserna var.
Vad i...
Titta!
-Kolla in hingsten! -Helt underbar!
Sadie Mae...
Kom, grabbar!
Efter honom!
- Vart tog han vägen? Jag ser honom inte. - Vi är bakom honom!
Fortare!
Ta honom!
Vi har honom nu!
Se upp!
Trodde du att du kommit undan?
Här borta!
Han är vår nu!
Håll honom!
Se upp!
Sträck repen!
Att sparka hjälper honom inte nu.
Jag var rädd och visste inte vad som skulle hända mig.
Men min mor och hjorden var i alla fall trygga.
Kom nu!
Jag måste kämpa ännu en kamp
måste igenom ännu en natt
få kontroll på läget
Jag är på väg och det känns inte rätt
Jag måste ta mig tillbaka
Jag kan aldrig besegras, det är sant
men det är OK, det löser sig
Ni tämjer mig aldrig - ingen chans
Döm inget du inte ser insidan av
Pressa mig inte, jag kämpar emot
Jag ger aldrig upp, ger aldrig upp
Kan du inte fånga vågen kan du aldrig rida den
Du kan inte komma oinbjuden
Jag ger aldrig upp, ger aldrig upp
Ni kan inte ta mig, jag är fri
Varför gick allt så snett
Jag vill veta vad som skett
Vad är det som håller mig fast
Jag är inte där jag ska vara
Jag måste kämpa ännu en kamp
Jag måste slåss allt vad jag kan
Jag ska ut, så akta er
Ni står i vägen, så akta er
Öppna porten!
Vad är problemet, mina herrar?
Vi har fångat en riktig vilding, sir.
- En äkta mustang, Överste. - Verkligen?
Armén har haft hand om vildhästar förr.
Den här är inte annorlunda.
Jag minns första gången jag såg en skallerorm hopringlad.
Installera djuret i tjänst.
Den här såg inte ut som en skallerorm, men jag tänkte ändå...
Orm!
Ta honom!
OK, Murphy, varsågod.
Han är vild av sig.
Vi får se hur vild han är när jag är klar.
Vill du slåss?
Se till att det är spänt.
Murphy, se upp!
Murph, är du OK?
Korpral, ta några frivilliga för att -
- ta djuret till stallarna.
Inte stallarna.
Fållan.
Dags att knäcka den där hästen.
Om du tror du kan rida mig måste du vara galen
Se till att det sitter ordentligt.
Det finns inget du gjort som kan oroa mig
Men om du vill försöka
så ska du bara veta
att du får flyga av min rygg och in i min lek
Håll dig ur vägen för jag är inte spak
Bort ur min åsyn eller ta chansen
Det är bäst du inser faktum
Flyg av bara
OK, min tur!
Du vet att det är en lek jag leker bara
Tro inte att du hittar in, ingen fara...
Sergeant!
Bind hästen vid stolpen.
Ingen mat och inget vatten.
Tre dagar.
Mitt hjärta galopperade över himlen den natten -
- tillbaka till min hjord, där jag hörde hemma.
Och jag undrade om de saknade mig Iika mycket som jag saknade dem.
Vi har tagit en fiende!
Ta honom dit bort.
Vad har vi här?
Vi tog honom vid förrådsvagnarna, sir.
En lakota.
Inte lika lång som cheyennerna, inte lika fina drag som kråkindianerna.
För bort honom. Ta väl hand om honom.
- Korpral, ta honom till fånglägret. - Inte lägret.
Stolpen. Ingen mat och inget vatten.
Vad blänger du på?
Han kallades Lilla Bäcken och verkade annorlunda än de andra.
Det var ingen hejd på hur konstigt tvåbeningarna uppförde sig.
Med Överstens tillstånd, sir.
Rapporter om fientliga på väg norrut.
Järnvägsbolaget är oroliga, sir. De har begärt extra patruller.
Hur lång tid, Sergeant?
Mustangen.
Hur länge har den stått bunden?
Tre dagar, sir.
Bra. Hämta min piska och mina sporrar.
Du kan tämjas enkelt eller tufft, mustang!
Backa!
Ni förstår, mina herrar...
...alla hästar kan tämjas.
Nu går vi, mustang.
En del folk i Washington tror att Västern aldrig kan bebyggas.
Att norra stillahavsjärnvägen aldrig når Nebraska.
Att en fientlig lakota...
...aldrig underkastar sig ödet.
Och det är det sättet att tänka smått -
- som säger att den här hästen inte kan tämjas.
Disciplin, tid och tålamod...
...är de tre utjämnarna.
Ibland måste en häst göra vad han måste.
Och det här var en sån gång.
Släpp mig!
Soldat!
Håll fast hästen!
Jag var inte säker på vad som hände.
Och jag tänkte inte stanna och fråga.
Allt jag visste var att jag var på väg hem.
Det var otroligt. Ena stunden var jag fri, och nästa...
...mer rep.
Lugn bara.
Jag gör inte illa dig.
Var bara lugn.
Så där.
Det känns bättre, eller hur?
Jag kunde inte förstå det.
Hon behandlade den här taniga tvåbeningen som en av oss.
Fjantade runt honom som en kärlekskrank ettåring.
Det var rent av onaturligt.
Store mustang...
...idag ska jag rida dig.
Det här blir kul.
Märrar...
OK, Rain, låt oss se om du kan lära mustangen att uppföra sig.
Jag erkänner, hon var charmig.
På ett envist, irriterande sätt.
Så jag lät henne visa mig sin värld.
Hästen!
Hej då, hästen!
För första gången i mitt liv -
- kände jag mitt hjärta dra åt två håll.
Ge tillbaka den! Mustang!
Jag måste ge grabben ett erkännande.
Han gav aldrig upp.
Jag kommer aldrig att rida dig, eller hur?
Och det borde ingen göra.
Du kan ge dig av.
Det är OK, gå.
Gå härifrån!
Spring hem.
Jag visste att det var svårt för henne och att hon var rädd.
Men mer än något annat...
...ville jag dela mitt hemland med henne.
Jag låg bredvid henne den natten och hoppades -
- och bad att på nåt sätt hon skulle bli bra.
Det ligger några hästar där borta.
Lämna märren. Hon klarar sig inte.
Åh, Rain.
Var bara lugn, min flicka.
Det blir bra.
Du räddade mitt liv.
Två man till på bron!
Tyst där borta!
Hugg tag i änden där!
Den här är full nu.
Jag ska inte göra dig illa. Kom nu. Det blir okay.
Blås i hornet nu
Spela bara för mig
Och när årstiderna växlar
minns hur jag var förr
Jag kan inte fortsätta nu
inte ens börja
Jag har inget kvar
bara ett hål i min själ
Jag är en krigare
sårad, så jag måste ge upp kampen
Det finns inget kvar för mig
För bort mig
eller lämna mig här
Blås i hornet nu
Vad bryr jag mig om det
Det finns ingen väg jag vet
som leder någonvart
Utan ett ljus att följa
är jag rädd att snubbla i mörkret
Lägg dig bara ned och bestäm dig för
att inte fortsätta
Då från en höjd
nånstans i fjärran
hör jag en röst som ropar
Kom ihåg vem du är
Om du tappar bort dig själv
följer modet snart efter
så var stark i natt
kom ihåg vem du är
Du är en krigare nu
som utkämpar en strid
för att bli fri igen
Ja, det är värt att kämpa för
Kom nu. Det blir all right. Kom nu.
Så där, ja.
Jag visste inte varför vi togs hit.
Vad jag visste -
- var att vi måste hitta ett sätt att fly och komma tillbaka hem.
Se upp!
- Ingen idé! Det är berggrund! - Då så.
Vi får dra loket över berget.
Vi har sex dar på oss att ansluta med Utah.
Vi avgår i gryningen.
Klart för avgång!
Sätt i gång!
Tillbaka i ledet!
Vi är nästan uppe! Sakta ned där framme!
Det var då jag förstod.
De var på väg mot mitt hemland och jag måste stoppa dem.
Tillbaka!
- Tillbaka i ledet! - Det börjar glida!
Strama åt kedjorna!
Stanna!
Ta upp mulorna hit!
Säkra vänstersidan!
Bra jobbat, pojkar!
Hämta pålarna!
De ger sig! Jag kan inte hålla emot!
Heliga...
Jag vet inte varifrån han kom eller hur han kom dit.
Men nog var jag glad att se honom.
Jag visste att jag skulle hitta dig.
Halt!
Otroligt.
Fort iväg!
Spring!
Vi har dem nu!
Vart tog han vägen?
Där är de! Där uppe!
Åh, nej...
Åh, jo...
Du finns alltid i mitt hjärta.
Ta hand om henne...
Spirit, du modige, som ingen kunde tämja.
Jag kommer att sakna dig, min vän.
Jag hade väntat så länge på att springa fritt.
Men det avskedet var svårare än jag nånsin föreställt mig.
Jag glömmer aldrig den pojken -
- och hur vi vann tillbaka vår frihet tillsammans.
Jag hör vinden
ropa mitt namn
Ljudet som för
mig hem igen
Det tänder upp glöden
en låga som ännu brinner
Till dig
ska jag alltid återvända
Jag vet att vägen är lång
men där du finns är hemma
Var du än finns
så hittar jag vägen
Jag springer som floden
jag följer solen
jag flyger som örnen
dit jag hör hemma
Jag tål inte avståndet
jag kan inte drömma ensam
Jag vill så gärna se dig
Ja, jag är på väg hem
Nu vet jag att det är sant
Min väg leder till dig
Och i mörkrets timme
tar ditt ljus mig igenom
Du springer som floden
Du lyser som solen
Du flyger som örnen
Ja, du är den
jag sett varje solnedgång
Och med allt jag lärt mig
är det till dig jag alltid
alltid
ska återvända